Jsme blízko.
Najdu nějaký kámen.
Byli odsouzeni k záhubě.
Takhle to nemůže skončit.
Lebka nějakého…
To je v pořádku.
Pojď sem.
Žádný jsem nenašel.
Nedá se nic dělat.
Otoč se! Nehýbej se!
Řekl jsem: Otoč se!
JACKASS -NAPROSTÍ ŠÍLENCI
MATKA OTEC
LELIA BAUMANOVÁ ORO BAUMAN
OHM BAUMAN TRILOGIE DOBYVATEL
JAK TO ASI SKONČÍ?
MATKA OTEC
LELIA BAUMANOVÁ ORO BAUMAN
BILBERRY WOODS HOTEL, IRSKO
-Proč jste ho zastřelil? -Jsou to škůdci.
Skáčou po autech a poškrábou lak.
-Nestačilo ho zahnat? -Jsou to tvrdohlavá zvířata.
Postříkat ho vodou z hadice?
Ne.
Říkám ti to narovnu, Fergale, nebudu to tahat do lesa.
Sklapni.
Fado, fado…
Kdysi dávno, hluboko v lesích, stála malá kamenná chýše.
A v té kamenné chýši žila stará Cailleach.
Čarodějnice.
Ta zlá stará čarodějnice, která lovila ztracené poutníky,
je nejdřív uvedla do transu, takže byli omámení
a bezbranní jako zvěř přitahovaná světlem lucerny.
Pak ta čarodějnice své ochromené oběti spoutala
a odvlekla ztracené poutníky na cestu podsvětím.
A občas se z temnoty natáhla ruka nebo pařát
a urvala kus z těch, kdo šli na konci jejího řetězu.
Vydloubla oko.
Utrhla ucho.
A někdy malému chlapci vzala něco, co pro něj mělo větší cenu než oči nebo uši.
Napadá vás, která část těla to asi byla?
-To jsou vaše děti? -Ne.
Běžte za rodiči.
A už nemluvte s cizími lidmi.
Na světě jsou horší věci než cizí lidi, Amíku.
-Nevzbudili jsme tě? -Pane Cobe, omlouvám se.
Telefonoval jsem a myslel si, že Alby hlídá recepci…
Mně se neomlouvej, ty hlupáku. Omluv se hostovi!
-Omlouvám se. -Co kdybyste se staral o sebe?
To je moje starost. Jsem majitel.
Jmenuji se Bauman, mám rezervaci.
Když se tady podepíšete… Pan Bauman.
Pan Ohm Bauman, Pullman City, Washington.
Rezervace na týden, vítejte.
Zamkni to.
Alby ho odtáhne do lesa.
Jídelna je támhle dole chodbou. Snídaně se podává od sedmi do deseti.
Zítra večer pořádáme halloweenský večírek s živou hudbou,
koktejly, kostýmy, mělo by to být craic.
„Craic" je výraz, kterým tady v Irsku označujeme dobrou zábavu.
Mohl bych dostat pokoj co nejdál od té „zábavy“?
-Musím pracovat. -Co děláte?
Jsem spisovatel.
-Bude tam mít naprostý klid. -Děkuji.
Moment, Bauman. To jméno znám.
Myslím, že můj syn je váš velký fanoušek!
Jste celebrita.
Kdybychom mohli cokoli udělat, aby byl váš pobyt příjemnější,
stačí vytočit nulu a dát nám vědět.
Dobrá.
-Nepodepsal byste synovi vaši knihu? -Ne.
Tudy to nepůjde.
Je to moc pevné.
Do háje.
-Ztratil jste se? -Co myslíte?
S tímhle přístupem vás klidně nechám bloudit.
Promiňte, jen nemůžu najít svůj pokoj. Měl by být tady, ale není.
-Ano, tudy. -Děkuju.
-Jste v Irsku poprvé? -Ano.
-Líbí se vám tu? -Ano.
-Tady je váš pokoj. -Děkuji.
-Užijte si pobyt. -Díky.
Promiňte, nevíte náhodou, kde je Big Redwood?
BILBERRY HOTEL BIG REDWOOD
-Kdo to byl? -Ježíši…
Moji rodiče.
To je mi líto.
Nedáš si něco k pití?
Asi bych potřeboval něco ostřejšího než mléko.
Není nic silnějšího než tohle.
-Domácí pálenka? -Poitin.
Uisce beatha.
Voda života.
Páni, to je teda síla.
Jestli chceš něco, co porazí démony, místo abys před nimi jen utíkal…
Lysohlávky.
Psilocybin.
Zcela přírodní.
Ty houby sám sbírám, suším a drtím.
A dávám si je s kozím mlékem.
-Co s ním uděláš? -Pohřbím ho.
Víš, proč lezou na auta?
Kozy taky rády žerou houby.
A když začnou působit, hledají lesklé plochy, protože…
Když se díváš sám sobě do očí, prohlubuje to rauš.
Může to být nebezpečné.
Zvlášť když je poblíž nějaký hajzl s kuší.
O tom mi ani nemluv. Málem jsme se kvůli tomu porvali.
Díky za pití.
-A nelez na žádná auta! -Neboj!
Ta chlapcova lebka je široko daleko jediná tvrdá věc.
Ten dobyvatel udeří chlapce lahví a zabije ho,
ale ta láhev se stejně nerozbije.
Nakonec odejde do pouště, aby tam zemřel.
-Proč tohle píšete? -Jak to myslíte?
-Je to strašně depresivní. -Má to člověka rozhodit.
Tohle nebudu číst. Ne, jestli to skončí takhle.
Několik mých románů, které končí špatně, už zfilmovali,
ale ve filmu jim dali šťastný konec.
Tak to je lepší.
Připomínáte mi moji matku.
-Vaši matku? Kolik myslíte, že mi je? -Když byla mladá.
Ona byla…
-Vypadá šťastně. -To fotil otec.
Byli tady na líbánkách. Vždycky se sem chtěli vrátit.
Vážně? Proč se nevrátili?
-Zemřela o pár let později. -Byla velmi mladá.
-Jak zemřela? -Zavraždili ji.
Střelili ji do obličeje, když se vracela z práce.
-Chytili toho, kdo to udělal? -Byl příliš mladý na to, aby ho potrestali.
Měli ho oběsit.
A co váš otec?
Stalo se z něj monstrum a upil se k smrti.
Roky jsem měl jejich popel a nevěděl jsem, co s ním.
Věděl jsem, že tady byli šťastní, takže…
Všiml jsem si, že apartmá pro novomanžele je zavřené.
-Neubytovali se v něm tehdy? -Je zavřené už hodně dlouho.
-Víte proč? -Protože tu žádný pár netráví líbánky?
Straší tam.
Čarodějnice.
Pan Cob říká, že ji tam před lety uvěznili.
Snažila jsem se přemluvit Mala, aby panu Cobovi ukradl klíč,
abych se tam mohla podívat, ale odmítl.
Ještě jsem neviděla žádného chlapa, který by se tak bál vlastního tchána.
Proč vás ten pokoj tak zajímá?
Abych zjistila, jestli tam ta čarodějnice opravdu je.
A co když je? Copak se nebojíte, že si vás „vezme“?
-Vzala bych si s sebou křídu. -Křídu?
Kdyby vás někdy honila čarodějnice,
nakreslete kolem sebe kruh, ochrání vás.
Kdybych si někdy myslel, že mě honí čarodějnice,
raději půjdu k psychiatrovi, nebudu spoléhat na kus křídy.
Perfektní, Alby, pověz Ohmovi, co jsi zažil nahoře s čarodějnicí.
Haló?
-To se stalo. -Nesmysl.
Neboj se, Alby, já ti věřím.
Fiono? Zásilka k podpisu.
Hned jsem zpátky.
Užíváte si pobyt, pane Baumane?
Asi jo.
Když jsem viděl to jméno, nemyslel jsem, že to budete opravdu vy.
-Co tady děláte? -Kdo ví?
Nechci vás obtěžovat, ale chtěl jsem vám říct,
jak moc pro mě vaše knihy znamenají.
Hodně se s vašimi postavami ztotožňuju.
To je trochu znepokojivé,
vzhledem k tomu, že ty stránky jsou plné hluboce narušených a zoufalých lidí.
Nahráváte si všechny své nápady?
Ano.
Během našeho rozhovoru mě zrovna něco napadlo.
Nápad na novou postavu: naprosto bez charismatu, úplně mimo realitu.
Naprostá neschopnost vycítit okolní atmosféru.
Je pravda, že konečně píšete závěr trilogie Dobyvatel?
Jak mám sakra vědět, co jste četl?
Ne, jen se ptám, jestli konečně píšete závěr.
Zvažuji, že to možná nechám otevřené.
Jste spokojený s tím, jak to skončilo?
Taky jsem spisovatel.
Někdy je těžké čelit prázdné stránce.
-Tohle je váš halloweenský kostým? -Ne.
-Pracuju tady, abych zaplatil účty. -Takže nejste spisovatel, ale portýr.
Ne, jsem spisovatel, jen mi za to ještě neplatí.
Je těžké přimět nakladatele, agenty nebo kohokoli jiného,
-aby si něco vůbec přečetli. -Jistě.
Vlastně mám ten rukopis ve skříňce.
-Nepodíval byste se na něj? -Ne. -Proč ne?
-Ježíši… -Jestli chcete uspět jako spisovatel,
musíte mít sakra hroší kůži.
Co se ti stalo?
-Co se tady stalo? -Nikdy nechtějte potkat své idoly.
-Dám si ještě jednu. -Ta bude poslední.
Na depresivní konce.
Alby?
Můžeš otevřít ten pokoj?
NERUŠIT!
Já vím, jen mám divný pocit. Neotvírá.
Dost nasával, asi se válí ve vlastních zvratcích.
-Popálil mi ruku… -Otevři ty dveře!
Jak myslíš.
Pane Baumane?
To jsem já, Fiona.
Nechal jste si věci na baru.
Pane Baumane?
Alby!
HOTEL BILBERRY WOODS, MIMO SEZÓNU ZAVŘENO
Díky, že jste dorazili, strážníci.
-Pane Baumane? -Zavíráte? -Konec sezóny.
-Jak se cítíte? -Omlouvám se.
-Jen jsem si přišel pro své věci. -Samozřejmě.
Jsou tady vzadu, v bezpečí.
Děkuju.
Kdo mě našel?
Jedna zaměstnankyně, Fiona.
-Ten večer vás obsluhovala na baru. -Kriste, je tady?
-Ne. -Chtěl bych s ní mluvit, omluvit se.
Mohl bych dostat její číslo?
Pane Baumane… Fiona se pohřešuje.
Cože?
Od Halloweenu ji nikdo neviděl, a to už jsou týdny.
Cože?
Mysleli jsme, že si jen vzala volno a nikomu nic neřekla, ale…
MÍSTNÍ ŽENA ZMIZELA PO HALLOWEENSKÉM VEČÍRKU
-Co si myslí, že se jí stalo? -Nevědí.
Ale přece nemohla jen tak zmizet.
-Prohledali hotel? -Samozřejmě, i lesy.
-Neunesli ji? -Kdo?
Jak to mám kurva vědět?
Nějaký místní podivín, host, nějaký zaměstnanec?
Nevím, jestli jste si všiml, ale pohybuje se tu pár podivných existencí.
Dobře.
Ti muži byli policisté.
Chtějí mluvit s mužem, který žije v lese, jmenuje se Jerry.
Fergal viděl Fionu, jak s ním tu noc venku mluvila.
Od té doby ho nikdo neviděl.
Vždycky jsme ho tu považovali jen za otravného podivína.
-Chodil do hotelu, vysedával u krbu a obtěžoval hosty. -Jasně.
Po jejím zmizení policie zjistila, kdo Jerry doopravdy je, a…
Ukázalo se, že Jerry zmizel před deseti lety
za podezřelých okolností, hned po smrti své ženy.
Pane Baumane, myslím, že jste si prožil své.
Jeďte domů, dejte se dohromady.
Slibuju, že vám osobně zavolám, kdyby se cokoli objevilo.
MÍSTNÍ ŽENA ZMIZELA PO HALLOWEENSKÉM VEČÍRKU
Vsadím se, že teď máte úplně jiný pohled na ženskou intuici.
Alby mi řekl, že Fiona ho donutila
odemknout váš pokoj, protože prý měla špatný pocit.
Měl jste štěstí.
Prý jste viděl Fionu mluvit s tím mužem z lesa předtím, než zmizela?
S Jerrym, často jsem ji varoval, aby se mu vyhýbala.
Mal mi říkal, že prý jeho žena zemřela za podezřelých okolností.
Zabil ji, ne?
Proč jinak by se celé ty roky schovával v lesích
-a žil ve staré dodávce? -Teď je ale pryč. -Vrátí se.
A já si na něj počkám.
Mluvil jste s ní tu noc?
-Jo. -Jo?
-Jak se chovala? -Jinak než obvykle.
Byla roztržitá.
Smutná.
Myslím, že byla pořád v šoku z toho, že vás musela odříznout.
Co to novomanželské apartmá?
-Co je s ním? -Prohledali ho?
-Fiona říkala, že se tam chtěla podívat. -Nemožné, je pořád zamčené.
-Klíč má pan Cob pořád u sebe. -Takže ho neprohledali?
Je pořád zamčené.
I teď je tam zamčeno.
Pan Cob mě každý den posílá, abych to zkontroloval.
Nemohla se tam dostat,
klidně jim navrhněte, aby prohledali třeba Měsíc.
Mluvila s vámi policie?
S policií mluvím každý den.
Jsou to moji bratranci. Policejní seržant je můj strýc.
Proč se ptáte?
Nejlepší, co teď můžete udělat
je sednout do auta a táhnout zpátky na letiště,
dokud ještě vypadáte jako na pasové fotce.
Šťastnou cestu.
No tak!
Ježíši Kriste!
-Fiona bude ráda, že jsi to přežil. -Jenže ona je nezvěstná.
-Máš s tím něco společného? -Ne.
Policie tě hledá, byl jsi poslední, kdo s ní mluvil.
Není to jediný důvod, proč mě teď hledají.
-Prý jsi zabil svou ženu. -Jo, to je pravda.
Byla hodně nemocná.
Strašně trpěla.
-Víš, tohle je Fionino. -Byli jsme přátelé.
-Půjčila mi to. -Vážně?
Tak pojď se mnou a promluvíme si s policií.
Ne, to nemá cenu, stejně by mi nevěřili.
Opravdu?
-Proč, co myslíš, že se jí stalo? -Nevím.
Ale vím, že je mrtvá.
Proč to říkáš?
Ve skříňce v Malově kanceláři jsou léky, které tady zapomněli hosté.
Předevčírem v noci jsem si tam pro ně zašel a viděl jsem ji.
SVATEBNÍ APARTMÁ
Cože?
A ten zvonek, na který ukazovala, je starý mechanický zvonek,
propojený se svatebním apartmá.
Naznačovala mi, abych šel nahoru.
Počkám, až bude hotel prázdný, a pak se tam zajdu podívat.
Bez klíčů se tam nedostaneš, tak jak…
Jasně, samozřejmě.
Pan Cob bydlí na druhé straně lesa, ukradl jsem mu je.
Jestli měl klíč u sebe, nemohla se tam dostat.
Ne, ledaže by je také někdo ukradl,
odvedl ji tam a pak mu klíč vrátil, aniž by si toho všiml.
-Proč by to někdo dělal? -Já nevím!
-Dej mi ten klíč, zajdu se tam podívat. -Ne, ty…
Dokud tam budou Fergal nebo Mal, nedostaneš se ani k bráně.
Ne, musí to být až v noci. Dnes v noci, až bude hotel prázdný.
Půjdeš tam se mnou?
Nevím, co tam nahoře najdu. Nechci tam jít sám.
PORTÁLY A OCHRANNÉ KRUHY
Tyhle věci opravdu existují, víš?
STRAŠIDELNÁ MÍSTA A LIDÉ
Jen je nevidí lidi s uzavřenou myslí.
Ještě jedno auto a pak bude hotel prázdný.
Ty vážně věříš, že jsi viděl Fionina ducha?
Ano.
Nepopíjel jsi kouzelné mléko, když jsi toho ducha viděl?
Právě díky tomu jsem ji viděl. Měl jsem otevřenou mysl.
Co tady kurva vůbec dělám?
Jednou, během rauše, mě navštívil duch mojí ženy.
Poděkovala mi, že jsem ukončil její utrpení.
Řekla, že jednou budeme zase spolu.
Jak myslíš, kámo.
Řekla, že jednou budeme zase spolu.
Věř si, čemu chceš.
Až najdeme Fionu, taky uvěříš.
A co když ji nenajdeme?
Neznamená to, že sis to všechno jen vsugeroval?
Dobře.
Pořád takhle nějak…
-Jdeme. -Jen si vezmu kuši.
Cože? Nic takového, nepotřebujeme ji!
Sakra.
Je tam někdo?
-Policejní stanice? -Áine? Tady Fergal.
Dostal jsem Jerryho. Řekni bratrancům, že ho přivezu.
-Jak to myslíš, že jsi ho dostal? -Musím vyrazit. -Cože? Fergale, ne…
SVATEBNÍ APARTMÁ
VÍTEJTE VE SVATEBNÍM APARTMÁ, KDE SE RODÍ VZPOMÍNKY
Ježíši…
Klid, to jsem já.
-Co tady děláte? -To se ptáte vy mě?
Volal mi vyděšený pan Cob, že zmizel klíč od svatebního apartmá.
-Kde jste je vzal? -Jerry. -Jerry?
Je přesvědčený, že tady byla Fiona.
-Kde je teď? -Fergal, ten debil, ho odvezl na policii.
-Mě si nevšiml. -Co tady sakra vyvádíte?
Zachránila mi život, chtěl jsem jí to oplatit, já nevím.
Dobrá.
Co kdybychom se vrátili dolů? Jestli nás tu chytí, budeme mít průser.
Dobře.
-Nehodil byste mě zpátky k autu? -Jasně.
Máte štěstí, že vás tady nezamkli.
Pan Cob mi vyprávěl o jedné mladé nevěstě, která se tu kdysi zamkla.
Ne, pane Baumane… Pane Baumane, prosím vás.
Nemáte tu co dělat! Pan Cob sem cizí lidi nepouští.
-Mohl bych přijít o práci! -Kam to vede?
Než z toho udělali hotel, býval tam dole sklep.
Vchod při rekonstrukci zazdili. Nic tam není.
A co je tohle?
Tam dole nic není.
Ne! Musíme pryč, hned. Musíme odsud vypadnout!
Pane Baumane, nechám vás zatknout za neoprávněný vstup, jestli okamžitě neodejdete!
Nápad na novou postavu.
Naprosto bez charismatu, úplně mimo realitu.
Naprostá neschopnost vycítit okolní atmosféru.
Ahoj, děvčata, sluší vám to.
Myslel jsem, že to odneseš do nemocnice.
On je slavný, víš?
Vsadím se, že jestli se probere, věnuje ti příští knihu.
Neříkej „jestli“, Male.
Vypij si čaj, dokud je horký.
Jsi v pohodě?
Je mi…
…nějak divně.
Fakt si toho vážím, vypadá to skvěle.
Ale hovno v tom vidím, a strašně se potím…
To je dobrý.
Vím, že budu v pořádku.
Tenhle vzkaz tu nechám jen pro jistotu.
Jmenuju se Fiona Crottyová.
Myslím, že jsem ve sklepě hotelu, ale…
Nevím to jistě.
Jsem těhotná.
Otcem je Mal, vedoucí hotelu.
Nechce, abych si to dítě nechala.
Nikomu jsem neřekla, že je jeho, ale…
On má hrozný strach, že to zjistí jeho žena nebo jeho tchán, pan Cob.
Nemůžu uvěřit, že zašel tak daleko.
Zavřel nás sem.
Chce se nás zbavit.
Je tu tma, ale zkusím najít cestu ven.
Jestli se mi to nepodaří a někdo najde tuhle zprávu…
Vyřiďte mým rodičům, že je miluju.
Zatracenej Fergal…
Sakra…
Ne, ne, ne.
Do prdele!
Do hajzlu!
Haló?
Haló! Kdo je tam?
Tak jo, děti, přečteme si další dopis!
„Milý Jacku…“ To jsem já!
„Jmenuju se Ohm Bauman.“ Ohm? Dobře.
„Je mi deset let a minulý rok mi zemřela maminka.“
-Co umírá, děti? -Všechno!
„Hrál jsem si s tátovou pistolí a vystřelilo to.“
-S čím si nikdy nehrajeme, děti? -S ohněm! -A?
-Se zbraněma! -Správně!
„Táta mě teď nenávidí. Moc mi maminka chybí.“
„Pořád se bojím, můžeš mi pomoct? Tvůj Ohm.“
Ohme, to je docela jednoduchý.
Otec ti řekl, ať se k jeho pistoli nepřibližuješ,
ale ty jsi ho neposlechl a vystřelil jsi svojí mamince mozek.
Chceš pomoct? Žádná nepřijde.
Bojíš se? To bys měl.
Kurva, to bys měl!
POŽÁRNÍ VÝCHODY
SUTERÉN
Nahoru nevede žádný východ.
Tlačítko od výtahu nefunguje.
Nemůžu se dostat nahoru.
Nemůžu najít cestu ven.
Jsem tady uvězněná.
Ano!
Tak dobře.
Do prdele, Ježíši.
Myslím, že tady dole někdo je!
Něco pořád slyším.
Je tady někdo?
Proboha!
Tři, dva…
No tak! No tak…
Haló?
Ježíši…
Male.
-Potřebuju pomoc. -Ježíši, Jerry, co se ti stalo?
Fergal… Na tom nezáleží.
Musím se dostat nahoru, musím to otevřít.
-Proč? -Ten Američan, Ohm, šel nahoru.
Dost! Nech toho, nech toho!
-Je pryč. -Cože?
Pan Cob mě sem poslal hledat klíč,
a když jsem dorazil, dveře byly otevřené,
-tak jsem šel nahoru. -A?
-Co jsi našel? -Pana Baumana, opilého.
-Cože? Kde je? -Je na cestě na letiště.
Byl moc opilý, nemohl řídit, tak jsem ho odvezl do města,
hodil do taxíku a poslal pryč.
-A Fiona? -Ne.
Vyskočil jsi z auta?
Mohl ses zabít.
Opravdu jsi ten pokoj prohledal?
-Díval ses všude? -Ten pokoj není moc velký.
Ona tam není, přísahám, hledal jsem všude.
Musím se přesvědčit sám.
Fiona chce, abych tam šel.
Budu muset zavolat policii, a říct jim, že jsi tady.
Vědí o tvé ženě.
Viděl jsem ji…
Viděl jsem ji.
Zmiz, Jerry.
Vezmi si Baumanovo auto a už se nevracej.
Řeknu jim, že už jsi byl pryč, když jsem dorazil.
Běž.
Ne, ne, ne! Jerry! Jerry!
Jerry!
Nechal jsem tady klíče.
Zasranej parchant…
-Jsi v pořádku, Male? -Ne, není mi úplně nejlíp.
Zamknu hotel a půjdu domů.
Najdu ty klíče od auta a přinesu ti je ven.
Do háje!
-Jerry? -Fiona vždycky říkala,
že když něco nesedí, nemáš to ignorovat.
-A tady něco nesedí, Male. -Jerry…
Musíš zmizet.
Jestli jsi odvezl Ohma do města, proč ses sem vracel?
Pro tohle… Nechám to zarámovat pro svou manželku.
Jel jsi takovou dálku kvůli takové blbosti?
Copak nemůže chlap udělat něco hezkého pro svou manželku?
Jerry… Jerry, co to sakra děláš?
-Klíč! -Nemám ho.
-Vrátil jsem ho panu Cobovi. -Dej mi ho!
Dobře, dobře, dobře.
Jerry, prosím, byla to chyba.
Neznáš Fionu jako já, ona nebyla dobrý člověk!
Vyhrožovala mi, že všechno řekne panu Cobovi!
A ten mě nenávidí!
Zabil by mě kvůli mnohem menší prkotině!
Nech ho být! Stejně chtěl umřít!
TOPENÍ -NEZAKRÝVAT
-Ohme! -Jerry!
Jsem tady! Dostaň mě odsud, sakra!
-Jsou tu nějaká malá dvířka! -Prorazím to!
Uhni, běž dozadu!
-Fiona? -Ne, je mrtvá, Mal ji zabil.
-Jsi v pořádku? -Přežiju to.
Ani se nehni! Myslím to vážně!
Sakra!
Bože! Do háje!
Baumane?
Sakra…
Baumane!
Baumane, poslouchej mě. Hotel hoří.
Tam dole není žádná úniková cesta.
Vytáhnu tě výtahem nahoru a oba se odsud dostaneme.
Vrátíš se domů.
Baumane!
Slyšíš mě?
Ohme…
Baumane?
Byla to nehoda.
-Omlouvám se, byla to nehoda. -Já vím.
Nemůžeš tady zůstat.
Byla to nehoda.
Co se tady děje?
Pomoc!
Prosím! Ne!
Male!
Slyšíš mě?
Fergale!
Je tam někdo?
Bože…
Vstávej, musíme jít! Nahoru!
Pojď, musíme jít!
Jak vám je, pane Baumane?
-Vy jste ten portýr. -Jmenuju se Alby.
Napadlo mě, že asi nebudete mít moc návštěv, když jste tak daleko od domova.
Ani doma bych moc návštěv neměl.
Posaďte se, promiňte.
-Dám si dva kopečky vanilkové. -Ano, pracuji vedle v cukrárně.
Tohle vám posílá Fergal.
Fionina smrt ho dost zasáhla.
Říkal, že kdybyste cokoli potřeboval, máte se ozvat.
Ano, telefonoval mi.
-Byl jste v hotelu? -Moc z něj nezbylo.
Našli ostatky Fiony a Jerryho.
-Co Mal? -Jeho auto stálo venku, hledají ho.
Pane Baumane, musím vám něco říct.
Nevím, co se stalo, ale…
Bojím se, že to možná byla tak trochu i moje vina.
Jak to?
Ve vašem pokoji byla láhev whisky.
-Pil jste z ní? -Ano.
-Hodně? -Byla to whisky, vypil jsem celou láhev, proč?
-Něco jsem do ní nasypal. -Co?
Měl jsem zbytek Jerryho houbového prášku.
Vkradl jsem se do vašeho pokoje a nasypal to do láhve.
Proč byste to dělal?
Bylo to potom, co jsme spolu ten večer mluvili v baru.
Popálil jste mi ruku, bolelo to.
Tyhle věci opravdu existují, víš?
Jen je nevidí lidi s uzavřenou myslí.
Omlouvám se.
Byl jste hrubý.
Raději půjdu, než mě vyhodí.
Jeden z hasičů našel v hotelu tohle.
-Odneste si to. -Nedotkl jsem se toho.
Já vím, prostě si to vezměte.
Kdybyste se tady nudil, můžu vám přinést svůj rukopis.
Už jsem si vytrpěl dost, Alby.
Dnes večer to doladím a zítra vám to přinesu.
Dobře.
Řekl jsem: Otoč se!
Tady.
Udeř mě tím do hlavy.
Jak nejsilněji dokážeš, rozumíš?
Poteče krev, ale na to nehleď.
Praskne mi lebka, ale bij dál, dokud se láhev nerozbije.
Sleduj mapu a všechno si nech.
Zasloužím si to.
Udělej to, než si to rozmyslím.
-Ne. -Tady…
Přeložila: Saurix Děkuji za přízeň a sledovanost. Podpořit mě můžete na www.titulky.com