Tato elektronická kniha byla zakoupena v internetovém knihkupectví

Jméno a příjmení kupujícího: Sabina Höhnová

E-mail: Sabik19@seznam.cz

Upozorňujeme, že elektronická kniha je dílem chráněným dle autorského zákona a je určena jen pro osobní potřebu kupujícího. Kniha jako celek ani žádná její část nesmí být volně šířena na internetu, ani jinak dále zveřejňována. V případě dalšího šíření neoprávněně zasáhnete do autorského práva s důsledky dle platného autorského zákona a trestního zákoníku.

Velmi si vážíme, že e-knihu dále nešíříte. Jen díky Vašim nákupům dostanou autoři, nakladatelé a knihkupci odměnu za svou práci. Děkujeme, že tak přispíváte k rozvoji literatury a vzniku dalších skvělých knih.

Jestli máte jakékoli dotazy, neváhejte nás, prosím, kontaktovat na adrese

Marianne Sophia Wise

Údržbář

Sexy erotika

LUST

Údržbář - Sexy erotika

Original title:

Handyman

Copyright © 2018, 2019. Marianne Sophia Wise and LUST, an imprint of SAGA Egmont, Copenhagen

All rights reserved

ISBN: 9788726213492

1. E-book edition, 2019

Format: EPUB 2.0

All rights reserved. No part of this publication may be reproduced, stored in a retrievial system, or transmitted, in any form or by any means without the prior written permission of the publisher, nor, be otherwise circulated in any form of binding or cover other than in which it is published and without a similar condition being imposed on the subsequent purchaser.

Údržbář

Sexy erotika

Pracoval jsem na ropném vrtu v Severním moři. Měl jsem za sebou nedodělanou univerzitu a vystřídal jsem několik míst s nekvalifikovanou prací, ale tohle bylo přesně to, co jsem chtěl dělat. Blízko nekonečnému vlnění oceánu, jeho vůni, zvuku a síle. Blízko nebezpečí spojenému s takovou prací, a také odhodlanosti a opatrnosti, kterou člověk musel dodržovat – v práci i mimo ni. Příjemným bonusem byl i velmi slušný plat.

Každý den jsme po dobu dvou týdnu pracovali na dvanáctihodinové směny a pak jsme letěli na pevninu na třítýdenní dovolenou. Tenkrát jsem ještě neměl rodinu, takže jakmile jsem byl na pevnině, pořádně jsem to rozjel. S přáteli a nezadanými kolegy jsme si povídali, hulákali, smáli se, pili a dělali vylomeniny. Také jsem měl přítelkyně, za kterými jsem jezdil. Scházeli jsme se po nocích, kdy řeč našich těl, naše slova a city splynuly v jeden celek a vedly nás do světa divoké vášně i něžnosti. Za úsvitu jsme si pak každý šli svou cestou. Takový jsem tenkrát byl. Vztahy na jednu noc. Nic jsem nekomplikoval. Ale i přesto, že tato setkání byla tak krátká, nikdy jsem z nich nevyšel zcela nepoznamenaný. Zůstávala v mém nitru a vracela se v záblescích vzpomínek, když jsem se vrátil zpátky na oceán. Tyhle vzpomínky jsem si střežil. Když jsem si na dovolené trochu užil, většinou jsem se pak potřeboval vydat někam do přírody. Do lesů, polí, luk, k potokům, do údolí a kopců. Po dvou týdnech, kdy jsem byl se svými kamarády téměř bez přestávky, jsem potřeboval prostor. Fascinovala mě myšlenka, že by nejbližší lidská bytost ode mě byla na kilometry daleko. Jezdil jsem po venkově a hledal prázdná místa. Měl jsem z toho omamný pocit svobody a připomínalo mi to propast s vodou, která se rozprostírala pod ropnou plošinou.

Jednoho dne na projížďce autem ve mě něco vybuchlo a čas najednou přestal existovat. Moje auto ukrajovalo další a další kilometry silnice a neslo mě dál na jih. Kolem se táhly stromy, řeky, pole, vlčí máky a mraky.

Jel jsem bezmyšlenkovitě dál, až jsem dorazil do moderního prázdninového městečka. Všude byla velká bílá sídla, drahá auta a dobře oblečení lidé. Zaparkoval jsem, poplácal své auto jakoby na poděkování a loudavým krokem se vydal do města. Nejdřív bylo ohromně příjemné protáhnout si trochu nohy a podívat se kolem, ale za chvíli mi všechno, co jsem viděl, připadalo čím dál tím víc podivné. Na náměstí jsem objevil kavárnu a vešel jsem dovnitř. Zrovna jsem si objednal, když jsem venku uviděl člověka, s jakým jsem se ještě v životě nesetkal. Byl to žebrák. Seděl na schodech kostela a před sebou měl malou misku. Jeho oblečení vypadalo čistě, jeho tělo bylo v dobré kondici, ale jeho obličej a hlava byly pokryté boulemi, které vypadaly jako vředy, a zakrývaly jeho lidské rysy. Co dělá v tomhle nablýskaném moderním městečku? Rozhlédl jsem se po kavárně – kolem mě byli jen samí elegantní lidé se sebevědomými, sebejistými výrazy a silnými hlasy, které zněly jakoby by byly zvyklé na pozornost. Patřili sem. A toto městečko patřilo jim. Ale co já? Co tady dělám já?

Nikdo si mě nevšímal a zdálo se, že byli všichni zabraní sami do sebe. Ne počkat, jedna žena se pokusila navázat oční kontakt. A ještě jedna… a další! Tak dobře, pomyslel jsem si a dál se věnoval svému obědu. Zůstanu tu. Zbývalo mi ještě deset dní dovolené a zrovna jsem vymyslel, jak s nimi naložím.

Začal jsem tím, že jsem si nechal vytisknout hromádku vizitek v angličtině jen s pár slovy a mým telefonním číslem. Pak jsem zaparkoval před největším supermarketem v městečku. Seděl jsem v autě a pozoroval lidi, jak přicházejí a odcházejí. Potom jsem zastrčil vizitku pod stěrač každého auta, ze kterého vystoupila žena bez partnera. „Potřebujete vyčistit bazén?” stálo na vizitce. „Příjemný, dobrosrdečný a vždy nadržený. Mluvím anglicky.” Diskrétně jsem seděl v autě a pozoroval ženy vracející se ke svým autům. Většinou si vizitky okamžitě všimly a přečetly si, co na ní stálo. Některé roztěkaně, některé ji podrobně zkoumaly. Pak se kolem sebe nenápadně rozhlédly a rychle ji zastrčily do peněženky nebo do kapsy. Můj rozkrok pulzoval vzrušením.

Ještě ten den jsem měl první telefonát, a pak další, a další. Pět během pěti dnů. Sešli jsme se a já byl překvapený, jak to všechno bylo nekomplikované, jak skvělý sex jsme si užili a jak otevřené a přátelské ty ženy byly.

Možná to bylo tím, že celý scénář byl od začátku tak dobře naplánovaný. Ale přišlo s tím také něco nečekaného, což byla zranitelnost a touha po intimitě, která vystoupila zpoza těch usměvavých fasád. Jedna z těch žen mi potom, co jsme spolu byli, plakala v náručí. Jiná mi vyprávěla o své osamělosti a životě s naprosto odtažitým manželem. Tři z těchto žen se mě nervózně zeptaly, jestli bychom se mohli znovu vidět. Podíval jsem se do jejich skelných očí a řekl, že to nejde, protože mám plný diář. I při tomto počinu jsem se řídil svým pravidlem: jeden den nebo noc. Jedna žena. Jen jednou jsem udělal výjimku.

„Haló!”

Na druhém konci bylo ticho a ozývalo se jen slabé dýchání.

„Tak haló?!”

„Dobrý den. Jste ten údržbář bazénů?” Ten hlas zněl živě a vřele a lehce se chvěl z

toho, jak zadržela dech.

„Ano, to jsem já.”

„Našla jsem za stěračem vaší vizitku.”

Jmenovala se Clara a požádala mě, abych přišel druhý den ráno v deset. Její letní dům stál na okraji městečka. Nechal jsem auto u hotelu a šel jsem tam pěšky. Oblékl jsem si bílé tričko a tmavé kalhoty a do kapsy zastrčil velmi tenké plavky. Cestou jsem se snažil odhadnout, jak to bude probíhat. Co asi tato dáma, Clara, bude chtít. Z nějakého důvodu jsem si představil jak mě pevně objímá a tře se o mě. Jak sténá a vydává slabé výkřiky. Ona byla služka a já pán domu. A najednou mi uprostřed toho horka ztuhl obličej, přeběhl mi mráz po zádech a všechny moje fantazie se vypařily. Tréma před výkonem. Divné. To se mi ještě nestalo. Zastavil jsem se uprostřed chodníku. Měl bych si s tím dělat starosti? Ne. Několikrát jsem se zhluboka nadechl. Žádný strach. Zakrátko jsem znovu cítil to pulzování nedočkavosti v mém rozkroku. Šel jsem dál a za chvíli jsem dorazil k jejímu domu.

Zkontroloval jsem si, že jsem upravený a prsty jsem si prohrábl vlasy. Za těch šest dní na slunci v tomhle prázdninovém městečku mi zesvětlaly. Taky jsem se trochu opálil. Na příjezdové cestě stálo zaparkované auto s poznávací značkou pro diplomaty. Dům byl schovaný za zdí, která ho obklopovala ze všech stran. V pozadí se směrem do středu ostrova táhly zvlněné kopce. Byla to pustá neudržovaná krajina, s řídce rozptýlenou zelení, která byla po dlouhém létě sežehnutá sluncem. Vypadalo to tam opuštěně. Stromy byly daleko od sebe. Představil jsem si, jak kráčím těmi nekonečnými kopci celý den a do obličeje mi celou dobu praží slunce. Vyběhl jsem po schodech a s vidinou něčeho studeného k pití a osvěžující vody v bazénu jsem stiskl zvonek.

Cccrrrrr!

Dveře se otevřely tak rychle, až jsem se lekl.

„Dobrý den!”

A tady stála. Clara.

„Pojďte dál,” řekla a natáhla ke mně ruku. Její hlas zněl přesně tak živě a vřele jako po telefonu.

„Jak se vlastně jmenujete?”

„Henry.”

Měla průzračně modré a velmi pronikavé oči. Tiše semkla rty. Zdála se mi jiná než ty ostatní, rezervovanější. Její tělo vypadalo svůdně a její dokonalá prsa slabě rozpohybovala hedvábnou látku jejího kimona s velkými růžovými plameňáky. Byla pod ním snad nahá?

„Tak tedy vítejte, Henry,“ usmála se a prohodila několik frází o počasí.

Pak se otočila a šla ladným krokem do domu. Její pozadí se za plameňáky příjemně houpalo. Šel jsem za ní přes dům na terasu až někam, co vypadalo jako altán, ale ukázalo se, že je to cihlou obložená kůlna. Clara se od té chvíle začala chovat, jakoby opravdu očekávala, že jsem přišel vyčistit bazén. Jakoby si pořádně nepřečetla, co stálo na mé vizitce. Ukazovala mi jedno nářadí a čistidlo za druhým a vysvětlovala co a jak. Pak se najednou zeptala, jestli bych vzal i jinou práci než čištění bazénu.

„Co máte na mysli?” zeptal jsem se a cítil jsem, jak se  mi v rozkroku rozlévá

vzrušení.

„Potřebovala bych pomoct i se zahradou,” odpověděla a tázavě se na mě zadívala.

„Zamlouvalo by se vám to?”

Nezeptala se, jestli se vyznám v zahradničení, ale jestli by se mi to zamlouvalo.

„Ano,” odpověděl jsem, i když to nebyla pravda.

„Tak to je dobře.”

Pohledem jsem sklouzl po jejím těle. Její křivky se na mě usmívaly a vyvolávaly ve mně nutkání přijít na to, o co tady vlastně jde. Protože momentálně to byla hra a já jsem neměl ponětí, jaká má pravidla.

„Náš údržbář, který se obvykle o zahradu a dům stará, je na dovolené,” řekla Clara. „Támhleten keř a pak tamten,” ukázala směrem k zahradě. „Oba usychají. Byla bych vděčná za pomoc. Myslím, že by bylo dobré je přesadit. Možná by jim to prospělo. Jeden potřebuje víc slunce a ten druhý víc stínu.” Ukázala, kde by se měly zasadit. Přikývl jsem, protože jsem nebyl schopen slova. V ústech mi tak vyschlo, že se mi jazyk přilepil na patro. Na drink nebo smočení se v bazénu to nevypadalo. Říkal jsem si, jestli bych ji mohl poprosit o sklenici vody.

„Asi by bylo nejlepší, abyste s bazénem trochu počkal. Dneska je to na přesazování ideální,” pokračovala Clara. „Včera v noci pršelo, takže zem bude měkká.” Energicky vytahala zahradnické nářadí a opřela je o zeď kůlny.

„Tak tady to je,” řekla a podávala mi rukavice a montérky. „Jeden ten keř má trny a druhý je plný pylu a byl byste od něj celý žlutý a ulepený.”

Zhodnotila řadu nářadí nalajnovaného před námi. „Pusťte se do toho, až budete chtít,” řekla a zmizela v domě.

Vzal jsem si na sebe montérky a začal jsem rýt. Kořeny toho keře byly slabé ale dlouhé, pevné a propletené. Zdálo se, že se drží zeminy, kterou znají. Celý den jsem pracoval na prudkém slunci. Pod montérkami jsem byl zbrocený potem a už za pár hodin mi připadalo, jakoby bych se šplhal po těch kopcích, které jsem pozoroval cestou sem. Náhle jsem uviděl její obličej. Rychle jsem se otočil a spatřil ji za prostředním oknem, jak mě upřeně sleduje. Zanedlouho vyšla ven a ještě pořád měla na sobě kimono s plameňáky. Podala mi sklenici ledové vody. Přiložil jsem si sklenici ke rtům a představil si ji nahou.

Sledovala jak piju, zajela si rukama do vlasů a svázala je do nedbalého drdolu na temeni. Když jsem dopil, vzala si ode mě sklenici a lehce si ji přitiskla ke rtům. Naše oči se setkaly. Pak se otočila a odkráčela a já tam stál v pracovním oblečení a jen se díval, jak plameňáci odtančili.

„Přijďte zase zítra,” řekla večer a já jsem zatím  přesadil jen jeden keř.

Chystal jsem se odmítnout, když jsem si uvědomil, že si připadám rozpolceně. Na jednu stranu jsem měl vztek kvůli tomu přesazování suchých keřů a nechtěl jsem, aby Clara jen tak očekávala, že přijdu. K ničemu jsem se nezavázal, kromě toho jednoho dne, na kterém jsme se po telefonu dohodli. Na druhou stranu jsem byl zvědavý a chtěl jsem vidět, kam to zajde. Tu noc jsem zůstal na hotelu, díval se na porno a myslel na všechny ty ženy, které toužily po mých sexuálních návrzích, a jejichž čísla jsem měl v telefonu. Stačilo je jen vytočit. Místo toho jsem se začal dotýkat svého penisu a představoval si, co bych jí udělal.

Druhý den ráno jsem k ní šel. Ale své ultra tenké plavky jsem tentokrát nechal doma. Během dne mi Clara několikrát přišla nabídnout studenou vodu a pozorně sledovala, jak piju. Nikdy přitom neřekla ani slovo. Měla na sobě přiléhavý sarong a odhalující hedvábnou košili. Její přítomnost byla stejně proměnlivá, jako počasí na Severním moři. Na celé hodiny úplně zmizela, a pak se najednou znovu objevila, a pokaždé se ke mně pomalu přibližovala. Ze začátku byla plachá, jakoby si nebyla jistá, jak se chovat. Pak se její vystupování znovu změnilo a nakráčela ke mně, jakoby by byla důstojník na inspekci. Byl jsem tam sám, ale Clara se chovala, jako bych byl celý regiment. A možná jsem svým způsobem byl, protože mi najednou připadalo, že mám tisíc očí, které všechny zírají na její bradavky prosvítající přes její tenkou hedvábnou košili.

Pak znovu zmizela a já dál kopal, zatímco mi její sarong a košile tančily smyslné tango přímo před očima.

Když přišlo poledne, přinesla talíř s vynikajícími sendviči. Shodil jsem rukavice a posadil se do stínu. Zrovna jsem se zakousnul do sendviče s rajčaty, když jsem si všiml, že se posadila s nohama pod sebou naproti mě a dívala se, jak jím. Položil jsem sendvič zpátky na talíř. Ty modré oči, které mě pozorovaly, byly naprosto okouzlující. Vzpamatoval jsem se a znovu jsem sendvič vzal, chlapácky jsem se do něj zakousl, důkladně ho žvýkal a upíral na ni intenzivní pohled. Zdálo se, že se lehce začervenala. Ale pak najednou vstala a byla pryč.

V polovině odpoledne jsem měl přesazený i druhý keř. Šlo to rychleji, než s tím prvním. Ryl jsem jako mašina a fascinovaně jsem si prohlížel ty propletené kořeny. Připomínaly mi chomáčky řas, které pluly kolem, když jsem se z ropné plošiny díval na oceán. Podíval jsem se na ty dva keře, které si vyměnily místa. Vypadaly tam hezky, Clara očividně věděla, co dělá. Takovéhle keře by se nám na naší plošině rozhodně hodily. Ale drsné počasí by jim pravděpodobně neprospívalo.

Procházel jsem se zahradou a došel jsem k bazénu. Dvacet tisíc litrů klidné vody obklopené kachlíky a udržované v čistotě chlórem. Vypadalo to ale lákavě. Modře a chladivě. Zjistil jsem, že jsem promáčený potem, tak jsem si sundal montérky a opláchl se pod sprchou vedle bazénu. Říkal jsem si, jestli by mě Clara nechala smočit v bazénu. To by bylo báječné. Ale nechtěl jsem tam plavat nahý. A ve spodkách se mi také plavat nechtělo. Ne v bazénu, který není můj, to by bylo neomalené. Na chvíli jsem zalitoval, že jsem si s sebou nevzal své svůdné plavky. Možná by to na Claru zapůsobilo. Co se dá dělat. Skočit tam nahý se mi zdálo jako menší zlo a přesně to jsem také udělal.

Od dětství jsem uměl zadržet na pár minut dech, takže když jsem uplaval několik délek, potopil jsem se až na dno a dlouho tam plaval dokola. Připadal jsem si neviditelný. Ale nebyl jsem, protože když jsem se vynořil, uviděl jsem u kraje bazénu její chodidla a nohy. Měla sandály s roztomilými podpatky. Vedle ní byl na zemi podnos se sklenicí vody. Linula se z ní vůně zázvoru a růží s mátou. Posadila se, sundala si sandály a namočila si nohy do vody.

Toužil jsem ji stáhnout k sobě do bazénu, svléknout jí sarong a vůbec všechno, a na chvíli ji podržet pod vodou, aby mi řekla, co ode mě vlastně chce. Ale ovládl jsem se. Místo toho jsem si vzal tu sladce vonící sklenici vody a pomalu pil. Clara tiše seděla. Najednou jsem si v bazénu připadal jako ve vězeňské cele a začal jsem plavat tam a zpátky rychlým tempem. Když už nic jiného, aspoň jí dám možnost vychutnat si pohled na moje ramena, záda a ruce. Na svoje tělo jsem byl pyšný. Přesně v okamžiku, kdy jsem otočil hlavu, abych našel její pohled a zhodnotil situaci, se zvedla a odešla. Co je vlastně zač? Uzavřená introvertka, která si ráda hraje? V téhle hře byla Clara paní domu a já pouhý podkoní. Nebo ještě hůř: Ona byla královna a já šašek.

„Dneska je ideální den, abyste se podíval na ten bazén, Henry,” Bazén! Konečně! Sundal jsem si tričko a prohlédl si nářadí a čistidla, která Clara připravila, a dal jsem se do práce. Vyčistil jsem ho od listí, jehličí a brouků pomocí síťky. Zachránil jsem pár žab a vážku. Zkontroloval jsem čistotu vody a vyčistil oba filtry. Zrovna jsem skončil s čištěním okrajů a chystal jsem se vyčistit široké kamenné schody vedoucí do bazénu, když jsem koutkem oka něco zahlédl. Otočil jsem se.

Clara vyšla na uzavřenou verandu u bazénu na konci domu. Veranda byla obrostlá krásnou fialově kvetoucí popínavou rostlinou. Stála u okna a dívala se na mě, měla v očích ten samý zvědavý pohled, jako když stála za oknem v obývacím pokoji a sledovala mě při přesazování keřů. Pak si sundala kimono a nechala ho spadnout na zem.

Dělilo nás pět metrů vzduchu a dva centimetry skla, ale já jsem měl pocit, že stojí hned vedle mě. Něco se na ní změnilo. Její dlouhé tmavé vlasy byly rozpuštěné a rozdělily se na dva prameny, které jí splývaly po horní polovině těla až k štíhlému pasu. Ze záplavy jejích vlasů zvědavě vykukovaly její bradavky. Její prsa byla plná a vypadala neskutečně hebká. Není divu, že mých tisíc očí si tohoto zdroje potěšení pod hedvábnou látkou její košile všimlo. Sundal jsem si kalhoty, vůbec jsem si neuvědomoval, jestli to bylo proto, abych si je nenamočil, když jsem scházel po schodech bazénu, nebo abych se jí ukázal. Nechal jsem si ale na sobě boxerky. Dál jsem čistil schody a snažil se předstírat, že jsem si nevšiml, že tam stojí úplně nahá.

Najednou mě zachvátila nejistota. Jak mě asi vidí ona, napadlo mě. Co když si řekne, že nejsem její typ? Každou chvíli by se mohla otočit a zmizet zpátky v domě. K uším mi dolehlo slabé cvaknutí. Otevřela dveře. Zvedl jsem hlavu a podíval se jí přímo do obličeje. Byl jasný, láskyplný, milý, a viděl jsem jak se jí rysy rozlévá dychtivost. Kráčela ke mně lehce houpavým krokem. Srdce mi bušilo až v krku.

Položil jsem kartáč a zamířil k ní. Naše těla byla okamžitě u sebe. V očích měla něžný výraz.

„Dnes je ideální den na sex,” řekla a vzala mě za ruku. „Slunce dnes tolik nepálí.”

Rozhodně mezi námi byla jiskra. Vešli jsme dovnitř ruku v ruce. Lehla si na břicho na velký polštář, pak zvedla hlavu a kývla směrem k tácu s malinkou lahvičkou. Otevřel jsem ji a trochu jejího obsahu jsem si nalil do dlaně. Byl to olej s lehkou vůní jasmínu. S masáží jsem neměl moc zkušeností, pravděpodobně protože to nebyla moje oblíbená činnost. Pak jsem si ale připomněl, že o zahradničení jsem toho taky moc nevěděl a až do teď jsem nikdy nepřesazoval keře.

Posadil jsem se k jejím nohám a zahřál olej v dlaních. Vůně jasmínu mě naplňovala pocitem radosti, který jsem zatím nezažil. Clara ležela natažená přede mnou a v klidu čekala, až se jí začnu dotýkat. Najednou mi došlo, že teď už se nezvedne a neodejde. Závan větru rozvlnil závěsy, což mi připadalo jako úvod, jako když náš vedoucí na plošině zvedl ruku, aby se začalo s prací. Co nejjemněji jsem jednou rukou přejel po jejích zádech. Pak i druhou. Líbilo se jí to? Ta nevyřčená otázka se objevovala s každým mým pohybem. Clara ležela potichu a nehybně, ale její tělo mi odpovědělo. Její žebra, páteř a ramena, její uvolněné svaly a pokožka, které se chvěly pod mými dlaněmi až nahoru k jejímu týlu, kde moje prsty na chvíli zaváhaly, ale pak zajely do jejích vlasů a začaly ji masírovat. Toto všechno říkalo ano. Malý pramínek vlasů se jí zatoulal do tváře a já jsem jí ho něžně zasunul za ucho.

Slunce dopadalo na moje ruce a její záda i ramena, a jemné chloupky na našich tělech se v jeho paprscích leskly, jakoby patřily jednomu člověku. Stín jejího těla byl také osvětlený. Bylo vidět její řasy, což mi připomnělo, jak mi jeden kolega kdysi ukazoval obkreslování siluety. V domě bylo takové ticho, že jsem slyšel, jak moje ruce kloužou po jejím těle. Přesunul jsem se k jejím nohám a lehkým pohybem kolene jsem je oddálil od sebe, obkročmo jsem se posadil na její stehna a dál ji masíroval. Líbí se jí to, pomyslel jsem si. Ta myšlenka mě vzrušila, ale můj penis zatím nereagoval, visel mi mezi nohama a spokojeně se díval na její zadek, který se tyčil přímo před ním jako dva naolejované pahorky. Neměl jsem vůbec naspěch. Věděl jsem, že tu mám práci. Ani na vteřinu jsem nezapochyboval o tom, že k tomu, co chci, nakonec dojde. Až přijde ten pravý čas.

Dlaněmi jsem jí sjel na spodní část zad a jemně jsem přitlačil. Její tělo reagovalo na moje doteky. Ruce i prsty měla uvolněné. Nehty měla nalakované černým lakem. Její vlasy byly kolem jejího slonovinového těla ovinuté jako kus látky.

„Otoč se,” zašeptal jsem.

Poslechla mě. Ležela tam zalitá sluncem s rukama volně položenýma nad hlavou. Hrudník jí s každým nádechem a výdechem stoupal a klesal. Připadal jsem si příjemně uvolněný a poblázněný. Její tělo přede mnou leželo natažené, dlouhá stehna vedla k jejím hebkým stydkým pyskům a to místo mezi nimi vypadalo krásně, dokonale souměrně a hladce. Zatím si střežilo své tajemství. Chloupky měla oholené a sestříhané do tvaru rozkošného lístku. Její vlasy se ve větru lehce vlnily. V dálce zpívali ptáci. Začal jsem jí masírovat zdola nahoru. Můj obličej se přiblížil přímo k jejímu. Krátce otevřela oči a zase je zavřela.

Už si nevzpomínám, kdy se z masáže stalo mazlení. Pak jsme se najednou pustili do horizontálního tance, tančili jsme na podlaze, na matraci, kde jsme jeden druhého zdolávali, proplétali se a převraceli. V leže, v sedě, na břiše, na zádech, na bocích, na všech čtyřech.

Moje ruce a prsty se staly něžnými drápy, které jí klouzaly po vnitřní straně stehen na břicho a bok, nahoru mezi prsa a skončily ze strany na krku. Znovu a znovu dokola. Byl jsem opřený o loket, jako Říman ve starověku u přeplněného stolu, a jednou rukou jsem ji hladil nahoru a dolů po těle, dokud se nezačala chvět a z úst jí uniklo hluboké vzdechnutí.

Slunce dopadalo na horní část jejího obličeje a jeden prs, bradavku měla vzrušením staženou a ztvrdlou. Byla tak krásná. Na sucho jsem polkl. To dělám, když jsem vzrušený a nervózní. Díky jejím reakcím jsem se na ní chtěl vrhnout. Ale neznali jsme se, ona byla má zákaznice, a tak jsem se musel ovládnout. Její prsa byla plná, pulzující a svůdná. Rukou jsem jí zajel do klína a ona dychtivě roztáhla nohy. Pomalu jsem do ní vklouzl prsty. Její břicho se nadzvedlo, aby vyšlo vstříc mým něžnostem. Její klitoris toužil po mém laskání. Hladký a teplý vchod se mi konečně otevíral. Když jsem se posunul dolů, abych Claru políbil, chytila mě za ruku a držela ji, a já jsem zabořil ústa mezi její nohy.

Pomalu otáčela hlavou ze strany na stranu. Pak se zvedla, aby si sedla vedle mě. Můj penis se postavil do pozoru. Díky jejím ústům jsem si připadal obrovský a mocný. Hořel jsem vzrušením. V rychlosti zvedla ruku, aby si zastrčila vlasy za uši a mohla mi ho snadněji sát. Byla tak blízko, že jsem na ni dosáhl prsty, kterými jsem se jí zlehka kradl po stehnech. Usmála se a trochu se nadzvedla, abych do ní mohl znovu zasunout prsty. Její jeskyňka byla sametová a zvlhlá a její čerstvá vůně se mísila s vůní jasmínového oleje. Brzy na to, když jsem do ní vstoupil, jsem  ucítil, jak byla její kundička rozpálená a pulzující, ale zároveň hebká a pevná. Vniknul jsem do ní dlouhými a hlubokými pohyby. Zasouval jsem svůj penis hluboko do ní a pohyboval se rychleji a rychleji. Zápěstí jsem jí držel za hlavou. Slast nás zasáhla jako ohňostroj a mně připadalo, že mám vše pod kontrolou.

Zanedlouho jsme byli vedle sebe, já jsem byl za ní a v ní, a pak mi došlo, že dělám něco, co jsem ještě předtím nedělal. Svraštil jsem čelo, jakoby mě na naší intimitě něco znepokojovalo nebo mátlo. Napadlo mě, že asi vypadám trochu hloupě. Ale okamžitě mi došlo proč. Lámal jsem si hlavu s tím, jak se Clara cítí, jestli se jí líbí, co dělám. Jestli je vzrušená a schopná nechat se unést tak, jako já. Vypadalo to, že ano, protože začala s každým mým přírazem hlasitě sténat.

Díky jejím smyslným a dlouhým stenům mi penis ještě více ztvrdnul a mohl jsem tak do ní pronikat hlouběji a silněji. Clara se začala hladit mezi nohama. Mezi jednotlivými vzdechy se kousala do rtu. Její dokonalá prsa se pohupovala do rytmu. Pak si znovu lehla na břicho a naznačovala mi, abych si ji vzal zezadu. Kotníky měla skřížené a stehna u sebe. Když jsem do ní vklouznul, cítil jsem, že je pevná ale pružná, jako když se dotknou dvě tváře.

Hladce jsem se pohyboval dozadu a dopředu a naplňovala mě divoká a krutě spalující touha. Clara měla otevřená ústa. Najednou mi připadalo, jako bych se převrátil a visel ve vzduchu jako letadlo, které se chystá vyrazit střemhlav dolů. Točila se mi hlava a cítil jsem se trochu malátně, jako bych ztratil rovnováhu. Krk mi pulzoval vzrušením. Zajel jsem hluboko a Clara se kousla do spodního rtu a slabě u toho zasténala. Byla téměř neustále potichu, ale vášeň jí vyzařovala z těla i obličeje. Usmála se a osedlala si mě. Její hladká stehna se tiskla na moje boky, když se vlnila dopředu a dozadu a můj penis rychle pumpoval dovnitř a ven. Naklonila se ke mně a já jsem se zoufale natahoval k jejím prsům.

Ticho verandy přerušovalo pouze naše sténání. Clara přestala a zvedla se na všechny čtyři. Byla to nejkrásnější, co jsem kdy viděl. Vklouzl jsem do ní zpátky. Chytil jsem ji za vlasy, nechal je splynout po jedné straně krku a druhou ruku jsem jí dal na nahnutou stranu, která byla téměř celá odhalená. Moje přirážení mě naplnilo chvějivou směsí něžnosti a síly, jakou jsem ještě nezažil. Dominoval jsem a podroboval se zároveň.

Byl jsem blízko orgasmu. Rychle jsem z ní vytáhl svůj penis a pozoroval, jak moje šťáva dopadá na její půlky lesknoucí se ve slunečním svitu. Clara a já jsme si vzájemně pomohli na nohy, a pak jsme tam stáli tváří v tvář. Položila mi ruku na hruď a já ji hladil po vlasech a tiskl jsem rty na její krk a tvář. Zlehka jsme se jeden na druhého přitiskli. Ruka mi sklouzla dolů na její zadek, kde zůstalo moje semeno. Podíval jsem se jí do očí a věděl jsem, že se v tuto chvíli cítíme tak těsně spojeni z vděčnosti.

„Počkej,” řekla Clara, když jsem se chvíli po tom chystal odejít.

Ztuhnul jsem. Chce po mně, abych pokračoval s prací na zahradě?

„Lehni si.”

Poslechl jsem ji.

Clara si vedle mě sedla a vetřela si do dlaní olej, pak mi položila dlaně, jednu těsně vedle druhé, dolů na záda a pohybovala jimi synchronizovaně směrem nahoru. Nejprve oběma zamířila napravo, pak nalevo, jakoby si její dlaně na mých zádech hrály. Připadal jsem si báječně. Slunce mi svítilo na zátylek a cítil jsem, že se začínám červenat. Její ruce něžně a hbitě přejížděly po mých zádech a nohou.

„Otoč se,” řekla.

Lehl jsem si na záda a podíval se na ni. Naše oči se střetly. Vyzařovala z ní čistá nevinnost, krása a radost. Vlasy jí spadly přes ramena, jakoby chtěly spočinout na mém těle. Dala si je za uši, ale za chvíli jsem cítil, jak mě znovu lechtají na břiše a hrudi. Cítil jsem, že jsem pootevřel ústa, když mě hladila po hrudi. Zavřel jsem oči a zcela se oddal jejím dlaním.

Než jsem se vrátil zpátky do hotelu, sedl jsem si do kavárny a díval se na náměstí. Byl tam ten žebrák. Dotkl se ho někdy někdo? Sáhl jsem do kapsy u kalhot a nahmatal bankovky, které mi dala Clara. Přepočítal jsem je a chvíli jsem se na ně díval, byla to slušná částka za dvouapůldenní práci, a pak jsem je složil a dal zpátky do kapsy. Zaplatil jsem a odešel z kavárny, zamířil k tomu žebrákovi a zadíval se mu do obličeje. Hluboko pod vrstvou vředů se objevily dvě zářící hvězdy. Byly to jeho oči. Vytáhl jsem z kapsy bankovky, klekl si k němu, usmál jsem se a dal mu je.

„To je pro vás, pane. Najděte si nějakou milou dámu.”

Vředy se lehce pohnuly nahoru. To se usmál.

O Údržbář

Sexy erotika

„Rychle jsem se otočil a spatřil ji za prostředním oknem, jak se na mě upřeně dívá. Zanedlouho vyšla ven a ještě pořád měla na sobě kimono s plameňáky. Podala mi sklenici ledové vody. Přiložil jsem si sklenici ke rtům a představil si ji nahou.“

Henry pracuje na ropném vrtu v Severním moři. Po dobu 2 týdnů pracuje 12 hodin vkuse, a to každý den. Po dvou týdnech má přestávku a vrací se na pevninu, kde tráví čas se svými kamarády a nezadanými kolegy. Noci tráví se ženami, dopřává jim potěšení a pouští své emoce z uzdy. Ráno řekne sbohem. Má prosté pravidlo: každou noc jiná žena. Jen jednou udělá výjimku. Jmenuje se Clara.

Tato povídka byla vydána ve spolupráci se švédskou filmovou producentkou Erikou Lust.  Jejím záměrem je zobrazit lidskou přirozenost a různorodost prostřednictvím příběhů vášně, intimity, chtíče a lásky ve splynutí poutavých příběhů a erotiky.

Table of Contents

Licencia

Titulní strana

Tiráž

Údržbář

O knize Údržbář